Микола Гастелло
![](https://sensatsiya.com/wp-content/uploads/2021/05/93901727-5938-49ac-9846-831ef2b11dac.jpeg)
З початком війни потрапив в авіаполк, де став льотчиком. Микола Гастелло брав участь в трьох війнах. За рік до Великої Вітчизняної він отримав звання капітана.
26 червня 1941 року екіпаж під командуванням капітана Гастелло вилетів для удару по німецькій механізованій колоні. Справа була на дорозі між білоруськими містами Молодечно і Радошковічі. Але колона добре охоронялася ворожою артилерією. Зав’язався бій.
Літак Гастелло був підбитий. Снаряд пошкодив паливний бак, машина загорілася. Льотчик міг катапультуватися, але він вирішив виконати військовий обов’язок до кінця. Микола Гастелло направив палаючу машину прямо на колону ворога. Це був перший вогненний таран у Великій Вітчизняній війні.
Зіна Портнова
![](https://sensatsiya.com/wp-content/uploads/2021/05/41d97c7b-91c2-4670-8d12-409a8994172c.jpeg)
Розвідниця партизанського загону імені Ворошилова на окупованій фашистами території.
У 1942 році 16-річна Зіна вступила в підпільну організацію “Юні месники”. Вона поширювала на окупованих територіях антифашистські листівки. Потім під прикриттям влаштувалася працювати в їдальню для німецьких офіцерів, де скоїла кілька диверсій.
У 1943 році Зіна Портнова пішла в партизани і продовжила займатися диверсіями в тилу ворога. Зіну здали фашистам, і вона потрапила в полон. Іі допитували і катували. Але Зіна мовчала, не виказуючи своїх. На одному з таких допитів вона схопила зі столу пістолет і застрелила трьох гітлерівців. Після цього її розстріляли в тюрмі.
Юхим Осипенко
![](https://sensatsiya.com/wp-content/uploads/2021/05/9af4687c-0f58-4760-80ed-723446b52ace.jpeg)
Командир невеликого партизанського загону.
Разом з ще п’ятьма товаришами він організував невеликий партизанський загін, який здійснював диверсії проти фашистів. Під час однієї з операцій було вирішено підірвати ворожий склад. Але боєприпасів в загоні було мало. Бомбу зробили зі звичайної гранати. Вибухівку повинен був встановлювати сам Осипенко.
Він підповз до залізничного мосту і, побачивши наближення поїзда, кинув її перед складом. Вибуху не було. Тоді партизан сам ударив по гранаті шестом від залізничного знака. Командир загону вижив, але повністю втратив зір. За цей подвиг його першим в країні нагороджено медаллю “Партизану Вітчизняної війни”.